SG-16 ще дойдат да пуснат планера.
Изглежда жителите на този град са изгубили велика битка и са разгромени много отдавна.
Явно няма оцелели.
Това е лошо. Надявах се да е останал някой, да ми помогне да дешифрирам този език.
Нямаш идеи? - Да, много е странно.
Каквото и да е това, то е с различен дизайн от всичко друго от тази цивилизация.
Може да е било тук преди да дойдат.
Това е при положение, че жителите са дошли от друга планета.
Вероятно ще мога да определя възрастта му, чрез въглероден анализ.
Колко ще ти отнеме?
За кое? - Да разбереш всичко!
Дни, седмици или дори месеци, прекарани в щателно, еднообразно и скучно разглеждане.
Сега ще поработя малко. Поне до обяд.
Картър, имаш ли някакви идеи какво е това нещо?
Не, сър, но технологията е много напреднала.
Колко значи? Два часа?
Много напреднала!
С Тийл'к обезопасихме района. Ще проверим и града.
Да, сър.
И не го включвай!
Какво ти казах?! - Зная.
Сам, приключи ли с камерата?
Сам?
Джак, върни се тук. Веднага!
С участието на:
РИЧАРД ДИЙН АНДЕРСЪН в ролята на полк. Джак О'Нийл
::: Старгейт SG-1 ::: Сезон 5, Епизод 3
Участват още:
МАЙКЪЛ ШАНКС в ролята на д-р Даниел Джаксън
АМАНДА ТАПИНГ в ролята на майор Саманта Картър
КРИСТОФЪР ДЖЪДЖ в ролята на Тийл'к
и ДОН С. ДЕЙВИС в ролята на ген. Хамънд
Продуценти МАЙКЪЛ ГРИЙНБЪРГ РИЧАРД ДИЙН АНДЕРСЪН
Телевизионна адаптация БРАД РАЙТ ДЖОНАТАН ГЛАСНЪР
ВЪЗНЕСЕНИЕ
Следващото нещо, което помня е полк. О'Нийл надвесен над мен.
Възможно е да съм докоснала нещо вътре в устройството.
Нямаш изгаряния от докосване. - Какво мислиш, че е било?
Има случаи на припадане от изтощение и умора.
Стига, Джанет. Бях съвсем малко уморена.
Кръвните ти тестове преди мисията, показват лека анемия.
Да, но ти ми даде разрешение.
Започвам да се съмнявам в решението си.
Нищо ми няма. - Добре.
Имай предвид всичко, което преживя последните години.
Симбиот на Ток'ра умря в теб, паметта ти беше презаписана,
съзнанието ти беше прехвърлено в компютър
и после обратно в тялото ти. Това само като за начало.
Все някога ще ти се отрази.
Приключихме ли? - Да.
Ако проговориш на извънземен език бих искала веднага да дойдеш тук.
Сигурна съм, че няма да имам друг избор.
Структурата е построена преди 400 години, но цивилизацията датира от преди 3 000.
Какво значение има това?
Възможно е да са се развивали само- стоятелно и после нещо им е повлияло
и ги е насочило в нова посока - така са развили много напреднали технологии.
Нещо като Старгейт. - Точно така.
Възможно е да е тяхно откритие
или да са научили как да го ползват преди да построят устройството.
Изглежда тези събития са довели до катак- лизъм, който е унищожил обществото им.
Просто така...?!
Гоа'улд често нападат планети, които са заплаха заради технологичния си напредък.
Съжалявам, но не чух никой да спомене както точно представлява устройството!
Засега са само предположения. Може да е космическа обсерватория.
Или пък голямо шумно оръдие, сър.
Ако имало такова, Гоа'улдите сигурно отдавна са го взели!
Каквото и да е, захранващото му ядро го няма.
Поне това успях да разбера преди да...
Подремнеш?
Изработката е изключително напреднала. Ще отнеме доста време за разшифроване.
Казвате, че захранващото ядро липсва?
Майоре, познавате полк. Рейнолдс. - Разбира се.
Прехвърлиха го от Зона-51
и той ще води SG-16 за по-подробен анализ на планетата.
Както казвах...
Вярвам, че можем да пригодим накууда реактор и...
Картър!
SG-16 са поели случая.
След като разбера какво точно е това устройство,
тогава ще реша дали да търсим начини да го включим.
Разбира се. Моля, разрешете да се присъединя към SG-16, сър!
Не разрешавам.
Д-р Джаксън ще помага с превода на извънземния език
до следващата мисия на SG-1.
Останалите сте свободни да си починете.
Свободни сте.
Сър.
Чувствам се добре, сър. Не виждам причина да не ми позволите да помогна.
Не се съмнявам, че експертните ви знания ще са необходими в даден момент,
но докато д-р Фрейзър не промени мнението си ви нареждам да я карате по-спокойно.
"По-спокойно"? - Да.
Доста напрегната си. - "Напрегната"? Аз? Не съм!
Напрегната ли съм?
Кога го забеляза за пръв път? - Когато се запознахме.
Винаги съм смятала, че просто съм съвестна.
Това се нарича "прекалено старание". Ще се сринеш изведнъж.
Но аз нямам какво друго да правя, сър.
Ами все ще намериш нещо. Запиши се на курс по голф!
Пусни хвърчило или пък вземи научи плетките.
Добре съм си!
Наистина.
Нямате нови съобщения.
Привет!
Здрасти.
Как си?
Добре, а вие как сте? - Добре.
Радвам се да се запознаем.
Наоколо ли живеете?
Не, но ти живееш тук, нали?
Да, а сега смятам да се прибера вътре.
До скоро.
Довиждане.
Даниел Джаксън. - Здрасти, Даниел, аз съм.
Здрасти, Сам!
Чудех се докъде стигнахте с превода от 636.
Ами почти приключихме.
Учудващо е, но в този текст са описани всичките мистерии на вселената.
Ясно - още дори не си почнал и искаш да те оставя на мира.
Предполага се, че трябва да си почиваш! - Да, но не е толкова лесно.
Зная. Обещавам да ти звънна, ако открия нещо.
Добре, благодаря ти.
Как влезе тук? - Няма да те нараня.
Аз ще те нараня, ако се приближиш още малко.
Моля те, недей. Искам само да поговорим.
За какво? - Сложно е.
Нека започнем от там, как влезе в дома ми.
Снощи те проследих до тук. - Бил си тук цяла нощ?
Прочетох книгите ти и гледах телевизия - научих се как да говоря и как да се обличам.
Така добре ли е? - Бил си у дома ми цялата нощ?
Да, но ти не можеше да ме видиш.
Приех тази форма сега, за да можем да общуваме.
Всъщност, аз изглеждах така преди да се възнеса.
Моля те. Не съм луд.
Кой си ти? - Казвам се Орлин.
Аз съм от планетата, която ти посети.
Последвах те през Старгейт. - Това е невъзможно.
Естественият ми вид е невидим.
Какво искаш?
Съжалявам, че те изплаших. Исках само да поговорим.
Мина толкова много време, откакто...
Знам, че ще ти прозвучи...
Просто ще го кажа и ще продължим нататък.
Усещам нещо към теб. Мисля, че ги наричате "чувства".
Истината е...
Обичам те.
Изглеждаше като нормален човек? - Горе-долу.
С какво беше облечен? - Съвсем обикновени дрехи.
Откъде ги е взел според теб?
Стига, сър! И преди съм виждала извънземни!
Хамънд нареди да прегледат записите от залата със Старгейт.
Извънземният каза, че може да става напълно невидим.
И какво друго каза?
Каза само кой е и откъде е дошъл.
Повярвайте ми! В началото помислих, че е някой откачен тип от улицата.
Но тогава той започна да минава през всякакви твърди обекти.
Разбрах, че дори и да искам няма как да го спра.
Телефонът ми не работеше. Реших, че ще е най-добре
да извикам специалния екип при първа възможност.
Картър, никой не те обвинява че си действала неправилно.
Приключихме, полковник. Ще наредя на хората ми да си тръгват.
Известете властите. Кажете им, че изтичането на газ е оправено.
Да, сър. Дистанционното наблюдение ще се следи от микробуса отвън.
Ще наблюдаваме, толкова колко решите, сър. - Благодаря.
Ще се помотая при теб.
Досега се е показвал само когато съм сама.
Сигурно е срамежлив.
Само не казвайте "карай по-спокойно".
Пази се.
Как е Сам?
Няма никакви доказателства за "тайния й приятел".
Как е Сам?
Хамънд препоръча да мине психологичен преглед.
Вярваш ли, че майор Картър е умствено нестабилна?
Не повече от нас.
Открихте ли нещо вече? - Изглежда, че това на 636 е оръжие.
Бил съм прав? - Оръжие с огромна мощ, О'Нийл.
Голямо и шумно?
Това, което успях да дешифрирам показва, че хората от 636
са се развивали със същите темпове като тези на Земята.
Тъкмо са били открили Старгейт, когато се появила "заплахата от небето".
Гоа'улдите.
Въпреки това са успели да построят оръжие, с което да се защитават.
Не може да са били толкова напреднали.
Мястото е унищожено. Явно не се е получило.
Напротив. Паметника пред оръжието
разказва, как са унищожили "заплахата от небето".
И как хората, построили оръжието са станали герои.
Значи не Гоа'улд са унищожили оръжието.
Нали видях планетата!
Ако не са били Гоа'улд, тогава кой?
Не сме сигурни.
Разбирам защо постъпи така.
Нормално е да изчакаш докато махнат камерите.
Военен устав.
Щеше да застрашиш работата си, ако не беше им казала за мен.
Връщам се от психологичен преглед.
Знаеш ли какво означава това? - Мислят, че си луда.
А луда ли съм?
Имаше моменти, докато бях на Велона, когато мислех, че съм полудял.
Велона? - Планетата, която водите като 636.
Бях сам там стотици години. Веднага след като те видях...
Виж... - Моля те, нека довърша.
Моят вид е достигнал до ниво, при което общува чрез най-съкровените мисли.
Телепатия?
Да четеш от нечий ум е нарушаване на нещо много интимно.
Не става дума за определени мисли или спомени.
То е нещо като сливане на душите.
И ти си направил това с мен? - За съжаление ти припадна.
Предполагам, защото не си била подготвена.
Но научих много за теб.
Какво научи? - Че си добър човек.
Че сърцето ти е чисто.
Научих, че душата ти е също толкова красива, колкото си и отвън.
Добре!
Къде отиваш? - Да извикам обратно специалния екип.
Аз пак ще се скрия. - Добре, какво целиш?
Да ме дебнеш до края на живота ми?
Исках да ми позволиш да опитам отново.
Мисля, че ще можеш да го понесеш.
Просто трябва да бъдеш...
възприемчива.
Тогава ще се предадеш ли на Командване "Старгейт"?
Не, но ще си тръгна ако го поискаш.
Наистина ли ще си тръгнеш?
Обещавам.
Добре, какво да направя?
Просто стой там.
Отвори разума си за съществуването
на нещо, което е не се подчинява на правилата на научното ти съзнание.
И как да го направя?
Затвори очите си и... - Само не казвай "карай го по-спокойно".
Отпусни се.
О, господи.
Полковник! - Да.
Сър, погледнете това.
Да, и? - Беше в къщата ми!
Специалният екип трябваше да си прибере цялото оборудване.
Всички камери и подслушватели. - Ами забравили са едно.
Сигурен ли сте? - Не.
Сър, да не би от командването тайно да ме следят?
Тайно?
Полковник, изпълних дълга си да съобщя за среща с извънземен
и сега всички мислят, че съм луда!
Положението е следното: никой не видя това, което ти си видяла.
Докато не го видим, ще продължим да си мислим, че си откачила.
Сър.
Като ваш подчинен искам чисто хипотетично да ви попитам,
ако наистина съм видяла това извънземно...
Видя ли го?
Искам да кажа, че ако извънземното желае да се показва само на мен
би било добре да опитам да събера информация и дори да го изолирам някак си,
преди да реша официално да съобщя за това отново, нали?
Мисля, че да.
Трябва да се изпикая. - Да, сър.
Това е последното. - Благодаря.
По какво работиш?
Базирайки се на твоя превод и последния доклад на SG-16,
Пентагона насърчава ген. Хамънд да открие начин да задейства оръжието.
Мислиш, че е възможно? - Да.
Връзката към накууда реактора ще стане лесно.
Проблемът е, че необходимия енергиен пик, прави нещата малко опасни.
Защо?
Първо се задейства претоварване в реактора и после трябва да се пусне към устройството.
Но като започне претоварването, енергията трябва да се освободи,
иначе реактора ще експлодира.
Т.е. процесът трябва да се задейства само ако оръжието ще се ползва.
Работя върху по-добър начин, безопасно да се буферира енергията.
преди освобождаването й, но ген. Хамънд не ми дава достатъчно време.
Определено, устройството на 636 е едно доста мощно оръжие.
Мислиш, че трябва да забравим за него? - Да кажем, че бих се чувствал по-добре,
ако беше останал някой жив, да ни обясни как да го използваме.
Закъсня.
Какво имаш предвид? - Каза, че ще се прибереш преди час.
Притесних се.
Виж, с теб нямаме връзка!
Дори не зная, как да го нарека. - Въпреки това, можеше да се обадиш.
Какви ги приказваш? Ти не можеш да вдигнеш телефона!
Можеше и да мога.
Как...
Искам да кажа...
Изненада. - Как?
Нещата се подреждат между нас, нали?
Няма никакво "нас". Не виждам как въобще би могло да има.
Само защото живеехме в различни измерения?
"Живеехме"? - Моят вид може да придобива човешки облик.
Всъщност, ние сме започнали от там.
О, господи...
Картър! - Полк. О'Нийл е.
Изчезни!
Това опитвах да ти кажа. Вече не мога.
Момчета, какво правите тук?
Донесохме ти пица и филм. - "Междузвездни войни".
Гледал го е осем пъти. - Девет.
Девет пъти.
Щом Тийл'к го харесва, значи филма е готин.
Не си гледал "Междузвездни войни"? - Знаеш отношението ми към фантастиката.
Никога не сме събирали просто да разпуснем...
Сър, колкото и да ми се иска...
Картър...
Да не би вече да имаш компания?
Нещо такова... - Среща?
Разбирам, защо сте решили че нямам планове.
Не се притеснявай.
Ще намерим какво да правим.
Наистина съжалявам. Изненадахте ме и не ви очаквах.
Хубаво!
Забавлявай се. - Благодаря.
Ето ти пицата и гледай да се забавляваш!
Казах ти, че ако някой от нашия вид реши да приеме човешки облик,
без помощта на другите от вида ни, не може да върне предишното си състояние.
И сега какво?
Прочетох за място, където вие хората водите битка на арена от желе.
Обади се на Даниел.
Не зная, къде са останалите от моя вид.
Може и да не ми повярваш, но ние срещнахме един от тях.
Името й е Ома Десала.
Наистина? Не съм я чувал.
И тя можеше да блести и свети като теб.
И контролираше природните сили.
Да, това е лесно.
Поне беше.
Тя живееше на планета, наречена Кеб.
Помагаше на хората да се въздигнат към по-високо ниво на съществуване.
Затова не съм чувал за нея.
Сигурно е била прокудена, като мен.
За какво?
За нарушаване на най-свещените правила на нашия вид.
Да не ускоряваме нормалния процес на еволюцията на тези под нас.
Хората от Велона бяха атакувани от Гоа'улд.
Беше ми забранено да се меся, но не можех да гледам как умират.
Казал си им как да построят оръжието?
Предадох им знанията. Те се спасиха сами.
Но не за дълго.
Не.
Поне си опитал.
Грешиш. Бе ужасна грешка.
След като използваха оръжието за защита,
решиха да завоюват други планети, използвайки технологията, която им дадох.
И какво се случи?
Другите...
Другите от твоя вид разрушиха планетата?
Значи и те са се намесили. Нарушили са собствените си правила?!
Решиха, че е наложително да предотвратят бедствие, за което бях отговорен аз.
Бях принуден да живея на Велона, като наказание.
Не си можел да знаеш. - Точно за това са правилата.
И...
Сега какво?
Вече съм човек.
Смъртен. Точно като теб.
И не мога да стана пак, какъвто бях, без помощта на другите.
Защо го направи?
Заради себе си и заради теб.
Ако между нас не излезе нищо, ще го приема.
Не бих могъл да продължа по стария начин.
Трябваше да зная.
Седмица трябва да е достатъчна за да проведем предварителните симулации.
Господа, мисля че трябва да изчакаме.
Да изчакаме? Казвате го вие, която открихте
как да използваме накууда реактора за да захранваме това устройство?!
Направих го, защото ген. Хамънд ми заповяда.
Може да прочетете и препоръките ми. Там пише, че това е страшно опасно.
Чел съм ги.
Пентагонът смята, че риска си заслужава.
Минаването през Старгейт също е опасно, но го правите всеки ден.
Съгласен съм със Сам. Нямаме представа, какво се е случило.
Д-р Джаксън, трябва ли да ви напомням опасностите от които защитаваме Земята?
Трябва ли? Давайте, ама по-бавно.
Генерале, вярвам че използването на оръжието е предизвикало атмосферни промени,
достатъчно големи, че да унищожат цивилизацията на 636.
Мислиш ли?
Това го нямаше в рапорта ви. - Имате ли доказателства, майоре?
Не точно.
Но смятам, че трябва да направим анализ на околната среда.
Ще го направим, след като тестваме оръжието.
Тогава ще можем да съберем точни и верни данни.
Не и ако сте мъртъв. - Нищо не показва, че...
Майоре, имате две седмици да донесете подходящите доказателства.
Ако покажете основателна причина да спра тестовете - ще го направя.
Свободни сте.
Генерале!
Трябва ли да ви напомням, че окончателното решение е на Пентагона?
Полковник, в офиса ми има червен телефон и той приема обаждания само от един човек!
До колкото си спомням, той е шеф на вашия шеф или имате нужда да ви го напомням?!
Орлин?
Сам.
Радвам се, че си у дома. Направих нещо за теб.
Истински ли е?
Прочетох, че свързвате зодиите си с определени скъпоценни камъни.
Твоят е емералд, нали?
Огромен е! - Така ли?
Беше трудно да определя реалната големина от картинките в книгата.
Ти ли го направи?
Няма да повярваш какво може да се направи с най-простите неща наоколо.
Това ми напомня да ти кажа, че ще ти трябва нова микровълнова печка.
Орлин, искам да поговорим за нещо друго.
Добре.
Нега се поразходим.
Другите ще разберат, ако оръжието бъде активирано.
Мислиш ли, че ще опитат да ни спрат? - Възможно е.
Дори ако използваме оръжието единствено за самозащита?
Как можеш да бъдеш сигурна в намеренията на твоите хора?
Явно им нямаш доверие щом подозираш, че подслушват дома ти.
Да, нямам вяра на всички.
Прочетох някои неща за историята ви. - И?
Много от създателите на първата атомна бомба
са вярвали, че ще бъде използвана за опазване на мира.
Не мога да рискувам, Сам.
Няма да поема отговорност за краха на още една цивилизация.
Ако предполагаше, че ще се стигне пак до това, защо не унищожи оръжието?
Мислех, че съм го направил. Не очаквах, че ще можете да поправите захранването.
Наистина си страшно умна!
Искаш да кажеш, че трябва да открием начин да спрем тестовете.
Не можеш да ги спреш, без да разкриеш съществуването ми.
Зная.
Какво?
Съжалявам. Щом не си ме предала досега, значи има причина за това.
Бих се почувствала зле, ако те предам. Това е. Нищо повече.
Харесваш ме. - Орлин.
Харесваш ме. Виждам го!
И то много.
Тестват оръжието.
Получих заповед от президента.
Полковник Рейнолдс и SG-16 са на P4X-636
и в момента настройват накууда реактора.
Казахте, че имам 2 седмици, а минаха само...
Девет дни, майоре.
И смея да кажа, че не прекарахте и една минута
в проверка на атмосферните аномалии.
Това пък какво означава?
Ще ни обясните ли какви са тези доставки?
Какви доставки? - 50 кг. чист титан.
60 м. фибро-оптичен кабел,
седем 100 000W кондензатора.
Списъкът е дълъг. Всичко е поръчано по интернет от домашния ви компютър.
Нямам представа за какво говорите. Бях в базата всеки ден.
Ами тогава обяснете ни, кой е получавал доставките.
Наблюдавали сте ме.
Не ние. Пентагонът.
Съжалявам, майоре. Изразих несъгласието и разочарованието си на президента
по повод разследването на един от офицерите ми, без моето знание.
Имаме записи на разговорите ви с извънземното.
Сега поне сме сигурни, че наистина има такова.
Имате ли желание да ни споделите какво става, майоре?
Не е длъжна да ви казва каквото и да било!
Майор Картър работеше със знанието и одобрението на по-висш офицер.
Тя ми каза, че той е там...
Разреших й да събере, колкото е възможно повече информация.
Не съм тук за да правя обвинения. Тук съм само от куртоазия.
Докато говорим, екипи от специалните части обграждат дома й.
По моя команда ще влязат вътре...
И ще задържат извънземния.
Какво става?
Заподозреният е вътре, но не отговаря на сигнала ни да се предаде.
Позволете на Картър да влезе. За вас е по-ценен жив, нали?
Да.
Мястото е отцепено. Той няма къде да се измъкне.
Нека Картър влезе и да го изведе.
Добре. Дайте и радио-станция.
Орлин?
Орлин! - Сам, ела долу!
Орлин, какво правиш? - Само минутка!
Екип от специалните части е отвън. - Зная.
Искат да те задържат. - Зная, няма проблем.
Орлин, не те предадох аз.
Не съм си го и помислял.
Хайде.
Доста си се занимавал!
Знаех, че няма да ме пуснат да се върна на Велона през вашия Старгейт.
И си построи свой? - Нещо такова.
Не набира различни адреси. Ще създаде един коридор и после ще изгори.
И си поръчал материалите за това по интернет?!
Повечето. Съжалявам, но следващия месец ще си с голяма сметка на кредитната карта.
А, и ще трябва да си купиш нов тостер.
Включил съм се към главното захранване.
Надявам се, че мощността ще е достатъчна.
И после?
Ще отида на Велона и ще попреча на хората ви да използват оръжието.
Няма да те послушат! Имат заповеди.
Ще трябва да ги накарам да ме послушат. - Може да те убият!
Майор Картър, обадете се!
Майор Картър, отговорете веднага!
Картър!
Картър, какво правиш?
Влизайте! - До всички екипи: имаме позволение!
Влизаме! - Тръгвайте!
Наистина се надявах, че ще има друг начин.
Знаеш отношението ми към теб.
Надявам се, че това не е сбогуване!
Орлин!
Не мърдай!
Не стреляйте! Познавам го! - Той ни атакува!
Полковник, моля свалете оръжието!
Има основателна причина да спре теста! - Имам заповеди от ген. Хамънд.
Зная. Нека се свържем с него и поговорим за това!
Не мога да го направя.
В инструкциите ви пише, че ако прекратим процедурата, реактора ще експлодира.
Прав е! Ако изключим реактора сега всичко ще се взриви.
Това е добре! Оръжието ще бъде разрушено.
Не мога да позволя това, майоре!
Не мога да повярвам, колко е болезнено.
Само се дръж! - Майоре, трябва да се махаме от тук!
Не можем да наберем Земята. Рискуваме да пренесем взрива през коридора.
Трябва да тръгвам, Сам.
Дават ми още един шанс!
Това е единственият начин, по който мога да те спася.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2001